Tisztelt Szerkesztők!
Megvártam a határidő végét, hogy összegyűjtsem mérgeimet.
Fűtésvezérléssel foglalkozom, ez érződik a következő mondatokból:
1. A kazánfűtő a tanfolyamon megtanulja a biztonsági előírásokat és néhány 30 évvel ezelőtt gyártott kazán szerkezetét. A mai körülmények között (földgáztüzelés kondenzációs kazánnal, mikroprocesszoros vezérlővel) ez  kevés. Pedig egy intézmény (mondjuk iskola) nem foglalkoztat energetikust, senki nem ügyel a számlára. A fűtőnek egy érdeke van: őt ne zaklassák, inkább legyen mindig jó meleg, ezt valahogy megpróbálja elérni, semmi több.
2. A gázkészülék üzembe helyező hasonló oktatásban részesül. A gyakorlatban pedig ötpercnyi gázszelep-állítás/ellenőrzés és sok órányi villanyszerelői munka (érzékelők bekötése...), majd a vezérlők paraméterezése vár rájuk. Az egyes készülékek importőrei ugyan rendeznek "oktatást" a termékükkel kapcsolatban, ezek nagy része azonban siralmas színvonalú. Mint a "magyar" nyelvű útmutató, amin csak röhögni lehet.
3. A fűtésvezérlést senki sem tervezi meg. Ne csóválják a fejüket, ez bizony így van. Ha láttak már űrtechnikát felvonultató épületfelügyeleti tervet, akkor is. Az esetek nagy részében (családi ház, kisebb közintézmények) elkészül egy gépészterv (kazán, szivattyúk, keverőszelepek). A gondosabb tervezők a vezérlőkészüléket is kiválasztják hozzá. De az érzékelők elhelyezése, a hatásának érvényesítése sehol nem szerepel. Megérdemelne egy külön lapot a vezérlésterv, hogy ne a villanyszerelő leleményességén/lustaságán múljon a dolog.
4. Végül egy megoldottnak látszó dolog árnyoldala: köztudomású, hogy a tervezőknek időnként "kreditpontos" előadásokat kell meghallgatniuk a további működésük érdekében. Egy élelmes kolléga rájött, hogy továbbképzésnek álcázza reklámbemutatóit (ez talán még nem is volna nagy baj). Beszedi a pénzt a jelentkezőktől, cserébe tévtanokat hirdet (felejtsd el a hidrováltót és a keverőszelepet), hozzátéve, hogy ez az ő véleménye.
Vélemény? Itt tart az épületgépészet?
Üdvözlettel:
Ponty Ferenc

Hetente hallunk-olvasunk súlyos vagy halálos szén-monoxid mérgezésről. Mi, épületgépészek elég sok információval rendelkezünk arról, hogy ezen balesetek legnagyobb része a fokozott légzárású nyílászárók miatt következik be. A nyílászárócsere ugyanis nem engedélyköteles. Hiába bástyázza körül a GMBSZ a gázkészülékek égéslevegő-ellátásának feltételrendszerét, ha az ablakcserélő "mester" erről nem tud, és senki nem is ellenőrzi ténykedését (legfeljebb a kéményseprő veheti észre, sajnos néha már későn).
Itt jegyzem meg, hogy a hazánkkal azonos lakosságszámú Belgiumban a liberalizált kéményseprő tevékenység következtében az éves szén-monoxid-mérgezéses halálesetek száma évi kb. 300, míg hazánkban 20-30! A 80 milliós lakosú Németországban (ahol a kéményseprőnek bírságolási joga is van) évi 3-5!!!
Ugyancsak a fűtött tartózkodási terek nagy hőszigetelés-kampányának következménye az áporodott levegőjű, sokszor már penészesedő lakások gyors szaporodása. Az épületgépész tervezőnek pedig nincs semmilyen értelmes előírás vagy rendelet a kezében, amellyel egy nem épületgépészt meggyőzhetne a komfortszellőzés szükségességéről. Merjük bevallani, hogy az MSZ CR 1752 tökéletesen alkalmatlan arra, hogy egy lakásszövetkezet képviselőjét bármilyen értelmes szellőzési megoldásra rábeszélhessünk, és Mari nénivel is elég nehéz megértetni legfeljebb egy munkavédelmi rendeletet lobogtatva, hogy minden felnőtt embernek óránként legalább 20 m3 friss levegőre van szüksége. Persze hogyan várhatjuk el ezt Mari nénitől, amikor ma panelházak ezreinek felújításán buzgólkodó szakemberek felejtik ki a lakószobák szellőztetését, vagy nem létező (rég megszüntetett) szellőzőkürtőkre alapozva építtetnek be konyha(!)ablakba légbevezető szerelvényt. Az már csak aprócska adalék, hogy az egyik panelháznál a légbevezető felszerelésével megbízott szaki ablakonként 4-5 db 8-as fúróval fúrt lyukkal kívánta letudni a levegőcsatornát, gondolva, hogy a felrakott szerelvény úgyis eltakarja kiváló ötletét!
Végül megtörtént esetem; mekkora hátrányban van a "versenypiacon", aki tisztességes munkát akar végezni:
Egy gimnázium bővítésének tervpályázatát sikerült megnyernünk, jónevű tervezőirodákat megelőzve. Az eredményhirdetéstől a tervezés kezdéséig elég sok idő telt el, mivel "a pénzcsináláshoz sok idő kell". 1,5 év alatt az eredetileg pályázott összeg egy részét már elvitte az infláció, ezért ultimátumot kaptunk a beruházótól és a generáltervezőtől, hogy a tornaterem, aula és könyvtár-nagyelőadó légkezelőit és légtechnikáját el kell hagyni, mert arra már nem jut pénz.
Hiába hivatkoztunk a tervezési előírásokra, a helyzet csak elmérgesedett: át se veszik tőlünk a terveket, ha abban fenti légtechnika benne lesz.
Minden fordulatot hely hiányában nem írhatok le, de két dokumentációt készítettünk I-II. tervezési ütem címmel. A légtechnika a II. ütembe került. Az I. ütem tervezői nyilatkozatába pedig vastag betűkkel beírtuk: A nagy létszámú tartózkodási terek komfortfeltételeinek teljesülésére és azok határoló szerkezeteinek állagvédelmére csak akkor vállalunk felelőséget, ha a II. ütemben előírt légtechnikai rendszer is megvalósul, ellenkező esetben minden felelőséget arra hárítunk, aki a légtechnika elmaradásáról dönt.
Lett nagy ordítozás, fenyegetőzés... de a végén lett rá pénz és megvalósult. Azóta viszont onnan több megbízást nem kaptunk... Azt persze mondanom sem kell, hogy az eredetileg kalkulált légtechnika tervezési díját se kaptuk meg.
Miért írtam le ezt a kis történetet?
Mennyivel könnyebb lenne az életünk, ha a hatályos rendeletek és előírások világosak, közérthetőek és szakszerűek lennének. Nem agyonbonyolított,  még gyakorló szakemberek számára is nehezen érthető tudományos értekezésekkel kell a rendeleteket megtömni, hanem egyszerű, világos és ellenmondásoktól nem terhelt tartalommal. Ehhez azonban a rendeletalkotóknak és szakembereknek egy asztalhoz kellene leülni, és csak egyhez!!!
Nagy Gábor

Tisztelt szabályalkotók!
Nagy Gábor kolléga cikkében több olyan konkrét probléma van, amiből feltétlen általános szabályokat kellene alkotni. Azonban nem úgy, ahogy a gázszolgáltatók technológiai utasítása teszi: minden ablakcseréből és kéményből adódó problémát az épületgépész nyakába varr. Az építési engedélyek kiadásánál miért nem ellenőrzik ezeket? Vagy az ablakcserét végző menedzser típusú nagymenők hogyan készíthetnek rendeleteknek, törvényeknek ellentmondó "projekteket"? Őket a bűnért miért nem büntetik - szemben azzal, aki felállt az autójával egy zöldterületnek nevezett sáros platzra?
Szita Elemér

Kedves Szita Elemér!
Megtisztelő egyetértő véleménye, továbbá újabb gondolatsor leírására sarkallt:
Talán már közhelynek számít, hogy "minden rendelet csak annyit ér, amennyit megvalósítanak belőle", azonban ha ezt megtoldjuk a "legkisebb ellenállás irányában történő működés" törvényével, akkor világos képet kapunk szakmánk működésének legkórosabb betegségeiről.
Kezdjük az elején, az építési engedélynél:
Elég jó rálátásom van az építési engedélyezési tervdokumentációk anyagaira, és igen kevés az, amelyre azt lehet mondani, hogy megfelel a hatályos rendeletekben foglaltaknak.
- Kb. minden 10. tervdokumentációnak van épületgépész tervezője, vagyis 10-ből 9 esetben az építésztervező jegyzi az épületgépészeti tervfejezetet (természetesen jogosultság nélkül). Így születnek a gépészetileg eleve elbaltázott épületek.
Példa: egy vidéki közösségi ház 300 férőhelyre tervezett többcélú termében a fűtést 4! db cserépkályhával kívánta biztosítani az építésztervező, természetesen gépi szellőzés nélkül...! A vizesblokkok fűtésére semmilyen fűtési módot nem tervezett, és persze még tüzelőtárolóról sem gondoskodott. Erre a tervre érdemi észrevétel nélkül az építési hatóság engedélyt adott!!!
- Az építési engedélyezési tervdokumentációk kötelező energetikai mellékletét zömében építészek készítik a "belsőudvaros" ingyenes programmal. Néhány ilyen mellékletbe egy kicsit mélyebben belenézve megdöbbentő dolgokat tapasztaltam: a legtöbb határoló szerkezet mellett ott virított a "nem vizsgált" felirat (volt olyan épület, ahol csak az ablakok és külső fal volt vizsgálva). Sokszor a szerkezet köszönőviszonyban sem volt a terven jelzett szerkezettel.
Egy építésztervező kérdésemre elkottyintotta, hogy fogalma sincs, hogy kell az energetikai számítást jól megcsinálni, ezért egyik szerkesztőjével addig próbálgatta a hőtechnikai, szellőzési stb. adatokat módosítgatni, amíg a tanúsítás "jó nem lett", azóta ugyanazt a méretezést használja minden munkájához, csak a m2-et változtatgatja.... No comment!!!
Egy másik építésztervező azon felvetésemre, hogy a gépészetileg elfuserált tervhez miért nem bízott meg inkább egy gépésztervezőt, ezt válaszolta: "ugyan, hogyan gondolom én, hogy abból a kevés tervezői díjból még egy gépésztervezőt is fizessen!..." No comment!!!
- Családi házaknál - tisztelet a kivételeknek -, kórosan vonzódnak a tervezők a fürdőszobába tervezett kazánhoz-kéményhez. Ez önmagában még nem lenne nagy baj, bár ha napkollektoros melegvíz-készítésről és fűtésrásegítésről szól a műszaki leírás radiátoros fűtés mellett, akkor már komoly aggályaim vannak a fürdőszoba szűkössége miatt, mivel az "uralkodó építész-gépész dizájn" irányzat általában egy 0,5-1 m2 falfelületet szán az épületgépészeti helyigényre.
Lehetne még folytatni...

Kiviteli terv - kivitelezés:
Erről már sokan írtak, de:
- 30 kW fűtőteljesítmény felett kötelező fűtéstervet készíteni (pontosabban megvalósulási tervet!!!), mindez a gyakorlatban;
1. Egy "írástudó" szó szerint bekarcolja az építésztervre a megvalósult állapotot (vagy ráismerni, vagy nem)...
2. "Nem készül semmi, mert úgyse veszik észre...," "majd megdumáljuk a használatbavételi eljáráson..." stb. És valóban ... nincs, aki számon kérje, jobb esetben számon kéri, de nem ért épületgépészül, ezért fel sem tűnik, ha például egy tágulási tartály lemaradt, hogy egyéb valós szörnyűségekről már ne is írjak!
- Készül kiviteli terv, de a megbízott vagy pályázaton nyertes kivitelező első dolga az olcsóbbítás, sokszor ész nélkül és mindenáron, a tervező megkérdezése nélkül. A tervezőt sokszor már csak akkor ráncigálják elő, amikor a rendszer az istennek se akar működni...
- Természetesen a gépésztervező díja az drága, mert mi kerül annyiba azon a pár vonalon...
- "A gázszolgáltatónál/vízműveknél dolgozó műszaki ellenőr a feléért is megcsinálja, még az engedély is hamarabb elkészül..."
- "Minek klímát tervezni, az drága, meg úgyse lesz rá pénz" vagy "elég oda egy split..."
Sajnos nagyon sokáig sorolhatnám (csak elfogyott a hely... nagyon kéne az a fórum), de sommázva: Schüko üveg meg márványburkolat kell, mert azt csak egyszer kell megfizetni, de jól mutat, a gépészet nem kell, mert drága, sok helyet foglal és drága üzemeltetni...
Ez szakmánkról a vélemény!!!
Holló Csaba mondása, és nagyon igaza van, "egyre kevesebben megyünk, de egyre több zászló alatt, egyre több irányba..." Ezen kéne változtatni, külön külön nem megy, egymással is rivalizáló épületgépészeti szervezetekkel meg csoportosulásokkal pláne nem...
Nagy Gábor

Sajnos elkerülte a figyelmemet a lap felhívása a szakmai szabályozások problémáinak begyűjtéséről. Most egy kicsit pótolnék a mulasztásomból.
Amikor a Kivitelezői szakosztály elindította a szabványokkal kapcsolatos kampányát, azt írtam: mindössze a következő épülettípusokról találtam érvényes szabványt: oktatási épületek, otthonok, szállások, közforgalmú gyógyszertárak, sátrak (!). Ennyi. Lakó-, iroda-, vendéglátó-, kereskedelmi épület, kórház nincs a listán. Nem létező előírást nehéz értékelni. Nézzünk néhány dolgot, amiről van rendelet.
Az indító cikk az OTSZ egy előírásából vette az első példáját. Vegyünk innen még kettőt. Az OTSZ a közlekedők füstmentesítésénél, 100 m2 alatt annak méretétől függetlenül ugyanazt a minimum 7200 m3/h elszívást és légpótlást írja elő. Ez a megengedett 40 m hosszú, mondjuk 2,5 m széles, ugyanilyen magas folyosónál elfogadható és megvalósítható megoldásnak tűnik, 29-szeres légcserét jelent, de egy 1,6 m széles, 3 m hosszú, 2,5 m magas közlekedőnél már 600-szoros légcserét kapunk. Ekkora érték már a mi szakmánkban nem nagyon fordul elő.
A felszín alatti terek füstelvezetését keményen szigorították. A besorolású helyiségeknél a régebbi érték 4-szeresével, a besorolásúaknál 6-szoros értékkel kell számolni. Ma hivatalosan egy alagsori vizes helyiség esetén is gondoskodni kell a hő és füst elvezetéséről és a levegő pótlásáról. Bár egy WC-ben kicsi a tűz keletkezésének az esélye, ha mégis előfordul, egy lépéssel a védett közlekedőn lehetünk, ugyanazt a költséges megoldást kell alkalmazni, mint egy valóban veszélyes területen. (A gyakorlatban szerencsére ezt nem szokták megkövetelni.)
Más. Mura hozzászólónk a GMBSZ homlokzati égéstermék-elvezetésével kapcsolatos előírását idézi. Erről sok szó volt a témában indított fórumon. De nem ez egyetlen túlzottnak tűnő szabályozás a rendeletben. Ha egy konyhában gáztűzhelyet akarunk elhelyezni, vagy az ablakon, vagy a falban kell méretezett nyílásokat kialakítani. Nagyon sok család egy héten mondjuk 3 órát tölt főzéssel, a további 165 órán keresztül fölöslegesen dől be rajta a hideg. Azt nem hiszik el a szerzők, hogy főzéskor a lakónak van annyi esze, hogy kicsit kinyissa az ablakot, már csak a szag miatt is, abban viszont biztosak, hogy a hideg miatt nem fogják betömni azt a lyukat.
Nyitott égésterű kazán létesítése esetén bizonylattal igazolt légtömörségű, automatikus zárású ajtót kell a helyiségbe beépíteni (nem olcsó és nem túl praktikus), még akkor is, ha a lakótér egy jól szellőztetett előszoba másik oldalán van. Ha ennyire félni kell ettől az eszköztől, egyszerűbbnek tűnt volna betiltani, ahogy a hagyományos villanykörtével tették.
Más. Számomra titok, hogy az épületek esővíz-elvezetésénél miért kell Budapesten a négyéves, míg máshol csak kétéves csapadék-intenzitással számolni. Miért védünk jobban egy pesti házat, mint egy egrit. Külső közműves kollégáink általában a mi mennyiségünk felével számolnak, így gyakran a befogadó csatorna egy-két számmal kisebb, mint a mi kilépő méretünk, ami elég abszurd.
Más. Az új OTÉK szerint ma már egy split kültéri egység elhelyezése az épület falán engedélyköteles. A 264/2008 rendelet a 20 kW-nál nagyobb teljesítményű kazánok időszakos felülvizsgálatát írja elő. Nem bírálom a rendeletek célját, de kíváncsi vagyok a két törvény gyakorlati végrehajtásra. Ki tartja számon, hogy hány embernek van ma Magyarországon C24-es, felügyeletköteles és hánynak K18-as, még éppen nem köteles kazánja. Ki figyeli a házak falát, nem jelent-e meg valahol egy új kültéri.
Az épületenergetikával kapcsolatos rendeletek (7/2006, 264/2008) szakmánk állatorvosi lovai. Az e-gépész fórumán számos kérdés, észrevétel érkezett, érdemi választ nem nagyon adtak az alkotók.
A kamara és a jogalkotás kapcsolata.
Az engedélyezési, illetve a kiviteli dokumentáció tartalmi követelményeiről szóló 37/2007 és 290/2007 rendeletekben előírt kamarai feladatokat az MMK nem teljesítette. (Kiadott valamit, érvénytelenítette, megint kiadott valamit, megint érvénytelenítette.)
A Kamara honlapján oldaltérkép-nézetben minden szakmai tagozat neve alatt van egy link, amire rákattintva megjelenik egy lap, ami megmutatja, hogy milyen jogszabályt találnak fontosnak a tagozat vezetői az adott tervezési területen. A 19 szakmai tagozatból 11-nél (!) mindössze a következő hármat olvashatjuk:
- 289/2005. (XII. 22.) Kormányrendelet, Általános jogszabály: a felsőoktatási alap- és mesterképzésről, valamint a szakindítás eljárási rendjéről.
- 2005. évi CLIII. Törvény Általános jogszabály: a Magyar Köztársaság 2006. évi költségvetéséről. (2009. októbert írunk).
- 311/2005. (XII. 25.) Kormányrendelet, Általános jogszabály: a nyilvánosság környezeti információkhoz való hozzáférésének rendjéről.
Kész, a szakági vezetés szerint 2005 után mérnöki szempontból nem történt semmi fontos a hazai jogalkotásban.
Zöhls András

Tisztelt Kollégák!
Egy anomáliára szeretném felhívni a figyelmeteket. Ma egy központi fűtésszerelő, aki nyolc általános iskolát és három ipari iskolát végzett, minden további nélkül elkészítheti bármely épület központi fűtését - el is készíti terv nélkül. Egy Műszaki Egyetemet végzett épületgépész mérnök ugyanezt csak akkor tervezheti meg, ha rendelkezik megfelelő jogosultsággal, amit ötévente meghosszabbít. A meghosszabbításnak pedig ára van: előadások hallgatása miatti bevételkiesés, utazási költségek, a kötelező tanfolyamok konkrét pénzbeli díja stb. Ez számításom szerint elérheti 20 kreditpont esetén a százezres nagyságot.
Biztos vagyok benne, hogy fentihez hasonlókat százával lehetne felsorolni és már soroltak is fel bizonyos illetékesnek vélt helyeken, sajnos minden eredmény nélkül. Kérem szépen, minket, gyakorló mérnököket ezek a konkrét és valós problémák érdekelnek, ezek nehezítik a munkánkat! Mi tiszteljük az MMK nagyívű gondolatait terveit, elgondolásait, de melyik az a szervezet, amelyik ezeket a mi kis görbéinket mérnöktársadalmi szinten segít kiegyenesíteni? Ilyen nincs. Hát ezért a nagy közöny minden közösségi probléma iránt, ez nem mindig volt így, de a 40+19 év alatt kialakult, és a közös fellépés hiányában mindenki igyekszik valahogy a kis magánszférájában minél jobban megélni kisebb, de inkább egyre nagyobb ráfordítások árán.
Szita Elemér

Előttem szóló kollégákkal csak egyetérteni lehet, vitatkozni nem, mert nincs miről.
A jogalkotóknak semmi közük a mérnöki tevékenységhez - még akkor sem, ha netán van ilyen diplomájuk -, mert általában jogászok, jobb esetben építészek, akik utoljára akkor terveztek, amikor az egyetemen ilyen feladatot kaptak. Ők, akik kőbe vésik, hogy mi, gyakorló mérnökök mit és hogyan csináljunk. Olyan rendeleteket alkotnak, amelyek zöme a valóságot, mint megszüntetendő képződménynek tekinti. Fogalmuk sincs arról, amiről rendelkeznek. Ehhez az MMK egyes prominensei korábban még hátteret is adtak (pl. tanúsítási díj maximalizálása rendelettel stb.).
Ilyen tapasztalatok alapján várja most el a MMK vezetése, hogy legyünk segítségükre a félresikeredett rendeletek gyomlálásában?
A mi mérnöktársadalmunknak is megvannak a selejtes elemei, akik még a drákói szabályozásokat is figyelmen kívül tudják hagyni.
Nosza itt van az új vezetés, lássuk mire képes? Tud-e a meglévő kesze-kusza rendeletekben eligazodni, és tud-e olyan javaslattal előállni a tagság elé, amely megszünteti a jelenlegi anomáliákat.
Bízom benne, hogy nem nekünk, gyakorló mérnököknek kell a jogszabályok dzsungelében ösvényt vágni, hanem választott vezetőinknek, akik remélhetőleg szintén a mérnöktársadalom tagjai és a MMK jól fizetett vezetői.
Perneky Antal

Holló Csaba BAZ megyei kamarai elnök, MMK alelnök kiváló, aktív szerzője a Mérnökújságnak. 2002 óta a lap 87 számában összesen 78 írása jelent meg, leginkább a demokráciával kapcsolatban. Ezekből több oldalnyi remek idézetet lehetni összegyűjteni. Egy a sokból:
”Mindig is azt vallottam, hogy a mérnöki kamara egyik alapfeladata a nyílt véleménynyilvánítás a tagság életét, munkavégzési lehetőségeit és körülményeit érintő közügyekben. Ezek a közügyek magánügyekből épülnek, azért fontos az egyéni esetek ismerete, azok összegyűjtése, értékelése. Ehhez az kell, hogy a "hallgatni arany" elv helyett tagjaink írásban küldjék meg számunkra olyan észrevételeiket, melyek közérdeket érinthetnek. Legyen dokumentálható háttéranyag a kamarai vezetők kezében, érezni lehessen, hogy a megjelentett állásfoglalásaik, véleményük mögött támogatólag ott van a tagság, vagy legalább annak többsége.” (MÚ 2007. február)
És most elnézést, saját magam idézném:
Az MÚ fórum rovatára ”egyébként 2003. óta 58, igen változatos témakörben 296 hozzászólás érkezett. Jó néhány ebből az elnökség tevékenységére vonatkozott, egy megszólított sem reagált.” (e-gépész július 20.)
”Nézzük meg az e-gépész cikkeit a kamarai témák szerint. Műszaki vezető: két pénz, egy oktatás, Debreceni Kiáltvány, Kiszámíthatatlan kreditpont, Minden Mérnök Kamarája, Tervek a tervellenőrzéssel kapcsolatban, Alakul az MMK új kommunikációs terve, Kamaránkat érintő törvények az Országgyűlés előtt, stb. Ezekben számos, a kamarai működést érintő kérdés, hozzászólás, panasz olvasható. Egyetlen esetben sem gondolta egyetlen vezető sem, hogy illendő lenne bármelyikre is reflektálni.” (e-gépész augusztus 24.)
Aligha csoda, hogy ezzel a hozzáállással, egyre kevesebben vannak. Az meg hogy milyen zászlók alatt merre menetelnek, félek nem vált ki nagy érdeklődést.
Ja, Holló Csaba szóban forgó írása arról szólt, hogy egy vendéglőben büdös májat szolgáltak fel, ami hibát a reklamálás után a pincér rögtön elismert és felajánlotta, hogy az ételt kicseréli, de Holló elnök úr ennél komolyabb következményekre gondolt. Aki a részletekre kíváncsi, de nincs meg már az újság idézett száma, a http://www.mernokujsag.hu/index.php?tkod=3200&ev=2007&szam=2&tcim=Mozaikok%20a%20hallgat%E1s%20tabl%F3j%E1hoz&honap=febru%E1r&n=90 címről letöltheti.
Zöhls András

Miért követelnek meg sok esetben ÉMI engedélyt a hatóságok, ha az előírásoknak nem megfelelő papírt is elfogadják? A külföldi főként TÜV vizsgálat, ami a DIN szabványnak felel meg, miért nem elég jó "nekünk". 
Konkrét példa: Füstcsappantyú működési idejét az OTSZ 60 percben minimalizálja. Több gyártó olyan papírral rendelkezik, ami csak 30 percet ad meg. (Valószínűleg még addig sem bírja.) Mégis elfogadják tőle a dokumentációt.
Juhász István

Tisztelt Szerkesztőség!
Napjainkban egyre inkább terjed az a nem megengedett gyakorlat, hogy elsősorban családi házas környezetben a WC-k üzemeléséhez házilag készített fúrt kutakról nyert vizet használnak. Ez a használóknak mindenképpen gazdaságos, hiszen
- az így nyert víz jóval olcsóbb a vezetékes hálózati víznél,
- az ilyen szennyvizek után nem fizetnek csatornadíjat.
Valószínűsítem, hogy bármilyen szigorítás ellenére ezt a gyakorlatot nem lehet megszüntetni. Mivel a módszer használatának lehetnek gazdaságossági indokai, célszerű lenne valamilyen rendeletben szabályozni az alkalmazás engedélyezését. (Ellenkező esetben a szigorú, ellenőrizhető tiltást.)
Tóth István

Egy hőszivattyús botrány kapcsán:
Nagy kár, hogy az elnökség tagjai közül senki sem vizsgálta meg az inkriminált hőszivattyús rendszert, annak ellenére, hogy a tulajdonos segélykérő levelet küldött az elnök úrnak, és az ügyveznek. A levél még tavaly ősszel született, az intézkedés a mai napig várat magára.
Pedig érdekes tanulmány lenne egy helyszíni bejárás.
A családi házban kizárólag 80/60-ra méretezett lapradiátorok és BORDÁSCSÖVES hőleadók találhatóak.
Az Isten is hőszivattyús fűtésre teremtette az épületet, amely a Winwatt szerint "hőtechnikailag nem megfelelő".
A hőtechnikai számítást is az ártatlanság vélelme alá vont alelnök úr készítette.
A hőleadók 45°C-os előremenőnél 21 kW teljesítményt adtak le!!
A 47 kW-os gép lépten-nyomon magasnyomás hibával kikapcsol. A hőszivattyú forgalmazója tavaly már kicserélte az egyik scroll kompresszort, így aztán nincs lehetőség elhárítani a felelősséget, a gépen pedig hiteles hőmennyiségmérő van.
Persze nem használja a tulajdonos a hőszivattyút, mert kétszer annyit fizetne a fűtésre, mint az öreg gázkazánokkal.
A magam részéről elhagyom az évközben már 642 tagot számláló MÉGSZ-t, szégyenletes ez a hozzáállás.
Kardos Ferenc

Kérdés a Szabványügyi Testület képviselőjéhez.
Törvénytisztelő ember vagyok, nem szeretném megsérteni a szerzői jogot védő törvényeket. Vettem egy szabványt papíralapon. Mit tehetek vele?
Sajnos rendetlen vagyok, készíthetek-e magamnak egy fénymásolatot, hogy szükség esetén biztosabban megtaláljam? Kölcsön adhatom-e minden ellenszolgáltatás nélkül egy kollégámnak? Egy tárgyaláson, a saját igazam alátámasztására megmutathatom-e a többieknek. Egy műszaki dokumentumban, műszaki leírásban, vagy publikációban milyen, vagy mekkora részét idézhetem? Mi a helyzet egy angol nyelvű szabvány saját magam készítette nem hivatalos fordítása esetén? Mi a helyzet, ha bizonyos adatait fel akarom használni egy általam készített számítógépes programban? Ha a szabványt egy műszaki könyvtár, vagy dokumentációs könyvtár vásárolja meg, kölcsön adhatja-e, vagy odaadhatja-e helyben olvasásra? Mi a helyzet, ha nem könyvtár, hanem egy közhasznú társaság veszi meg a szabványt? Mi történik, ha a szabvány egy többfős cégé?
Kicsit sok a kérdés, de a válasz talán sokunknak segítene, hogy törvényesen járjunk el. Válaszukat előre is köszönöm. Üdvözlettel:
Zöhls András
épületgépész mérnök

A gázszerelői igazolványok meghosszabbításával összefüggésben kérdezem:
-tervezik-e a (jelenleg 5 évre adott) jogosultság meghosszabbításához szükséges továbbképzési kötelezettség más, ugyancsak 5 éves ciklusú jogosultságok közötti "továbbképzési átjárhatóság" bevezetését, elismerését?
- azaz, más (szakirányú tervezői, szakértői, műszaki ellenőri, felelős műszaki vezetői) kreditrendszer, és az így szerzett kreditpontok, továbbá kötelező rész elismerését?
Véleményem: a jelenlegi szabályozás szerint a több jogosultsággal rendelkezőket érintően "továbbképzési torlódás" áll elő, lényegében szinte ugyanazt kell végighallgatniuk többször, jó pénzért .
Szilágyi Miklós

Wittek Ernőtől kérdezem: az okleveles gépészmérnöki végzettség egy gázvezeték és készülékszerelő szakképesítéssel még ma is csak egy gázvezeték és készülékszerelő mestervizsgával kiegészítve ér fel egy épületgépész végzettséggel? Az elv jó ,de nem adott több ismeretet,csak sokba került.
Egy gázszerelő hozzászólásához adalékként annyit, de inkább Wittek Ernő úrnak címezve, hogy 2006-2007-ben elvégeztem a gáz- és olajtüzelő berendezés minősítő, felülvizsgáló képzést, amelyet bejegyeztettem a 5000 Ft-ért a fényképes gázszerelői igazolványba. De a rendeletben van egy kis megjegyzés, hogy a GET 22 § (7)-bek szerinti felülvizsgálatra csak akkor vagyok jogosult, ha még egy külön vizsgát teszek a GMBSZ-ből. Mellesleg ezt az anyagot is leadták és vizsgáztunk is belőle az első vizsgán.
Jó, elmentem a GMBSZ vizsgára is. (eddig kb. 200 000 Ft + utazás, szállás)
Amikor kértem volna a bejegyzést, újabb 5000 Ft, meg fénykép stb. kellett volna. De ez semmi, mert most lejár az eredeti szerelői igazolványom, és mehetek továbbképzésre 35 000 Ft-ért, és örülhetek, hogy egyáltalán van a lejáratig. A szerelői képzéshez miért nem elegendő a FENTI KÉT felülvizsgálói képzés?? Hozzátartozik, hogy G-T, GO-T tervezői jogosultságom is van kreditpontokkal, kötelező továbbképzéssel amit egy hónapja újítottam meg.
GONDOLJÁK, HOGY TUDNAK ÚJAT MONDANI??
Ez az ország azért tart itt mert ilyen feleslegességek vannak és mi eltűrjük, hogy legyenek!!! Kérem továbbítani a kormányhoz, mert minisztériumunk, az NINCS!
Sonkoly Gábor

A jövő februárra meghirdetett Comfort Budapest rendezvénnyel kapcsolatban megkerestük Baumann Mihályt, a szintén hagyományosan februárban rendezett Pollack Expo főszervezőjét és az MMK Épületgépészeti Tagozatának elnökségi tagját, hogy mondja el véleményét.
Nekem is az a véleményem, hogy a szakma évek óta arról beszél, hogy nem kívánja a kiállítások számának növelésével az egyes kiállításokat megosztani, azok értékét devalválni.
A Comfort kiállítás időzítését kimondottan kedvezőtlennek érzem a Pollack Expo szempontjából.
Annak hangsúlyozása, hogy ez más filozófia szerint történik, nem változtat a lényegen, ugyanazt a kiállítói és ugyanazt a látogatói célcsoportot célozzák meg.
A debreceni és pécsi kiállítások természetesen szintén nyereségesek kell legyenek, de azt gondolom, hogy a siker titka többek közt az, hogy szó szerint nagyságrendileg kisebb költséget jelentenek a kiállítóknak, és ingyenesek a látogatóknak. Kifelé így sikerül demonstrálni, hogy a szervezésnek nem a pénzszerzés az elsődleges motivációja, hanem a szakma, az oktatás szeretete. Az életképességüknek elsősorban ez a titka. Nem örülnék, ha a piaci érdekek miatt sérülnének ezek a rendezvények, ezért köszönöm a szakma képviselőinek, hogy változatlanul mellettünk teszik le a voksukat.

Egyéb kérdések:

Az e-gepesz oldalain eddig háromszor, idén március 2-án (Az Épületgépészeti Tagozat ügyrendje), 28-án és április 15-én (Kérdezzen Denk Andrástól) próbáltam érdeklődni az Épületgépész Tagozat küldöttválasztási rendjéről. Most, hogy elnökünk a kamara szabályos működésére vigyázó Felügyelő Bizottság vezetője is lett, mely bizottságban ott ül a tagozat 2007 előtti titkára is, ismét szerencsét próbálok, talán az eddigieknél nagyobb szerencsével.
A kérdés az utolsó, áprilisi megfogalmazásban így hangzott:
„Természetesen, ha némi késéssel is, de olvastam a 2006. decemberi tisztújításról, viszont nem leltem nyomát az azt szokásosan megelőző küldöttválasztásnak. 2003-ig visszamenőleg megnéztem a kamara honlapját, a Mérnök Újság archív számait, érdeklődtem munkatársaimtól, épületgépész kollégáimtól, minden eredmény nélkül.
A képviseleti demokrácia valamely formáját követő országos, területi, vagy szakmai szervezetek életében a legfontosabb esemény a küldöttválasztás. Ez az egyetlen olyan alkalom, amikor a képviseltek teljes köre egyszerre véleményt mondhat az előző vezetés munkájáról, az újonnan jelölt képviselő ennek alapján váltja le, vagy erősíti meg őket pozíciójukban. Ha ez nem történik meg, nincs meg a működés kontrollja, a tagságnak elvész az egyetlen lehetősége a szervezet tevékenységének a befolyásolására, megszűnik a képviseleti demokrácia, marad egy hivatal, kinevezett bürokratákkal. A dolognak általánosan olyan szimbolikus jelentőséget tulajdonítanak, hogy még köztudottan látszatdemokráciákban is négyévente legalább eljátsszák a választásokat, ha mondjuk a győztes csak a Népfront jelöltje lehetett is.
Nos, az MMK Épületgépész Tagozat esetén ennek az eseménynek nem találtam nyomát az elmúlt hat évre visszamenően, ameddig az archívumok elláttak, és erre utalt a kérdésem is:
A mi tagozatunk esetén mikor volt utoljára, és mikor lesz legközelebb küldöttválasztás? Mit gondolunk egy (küldötti) mandátum években mért hosszáról?”
Ha lehet, erre várnám a választ ma is.
Üdvözlettel
Zöhls András